SOMME, PRANTSUSMAA I MAAILMASÕDA
Sir? Kuhu te lähete?
Otsin oma sõbra üles.
Kui tagasi ei tule, saada mu asjad ära.
Noh, oodake...
Sir, oodake!
Tolkien, sir!
Palun ärge tehke seda. Peate puhkama.
Ei, ma olen kombes.
Mine tagasi barakki, oota mind seal.
Sir, te peate pikali heitma.
Arst ütles, et palavik läheb hullemaks.
Hodges, jää siia. See on käsk.
Katke oma nägu, sir! Kummargile!
See vesi oli külm.
Te peate end soojas hoidma, sir.
Rindele on pikk teekond.
Ma ei usu, et öö meid hästi kohtleb, sir.
SAREHOLE MILL, INGLISMAA
Mehed, võidelge! - Neid on liiga palju!
Me vajame abivägesid!
Võta lipp!
Jah, lipp on minu käes!
Peatage nad! Ta pääseb põgenema!
Kus Tolkien on?
Kus ta on? - Tolkien!
Palusin tugevat muula kastide veoks,
ja näe, mu palveile on vastatud.
Kuhu me läheme?
Birminghami. Mine oma tuppa pakkima.
Mida? Miks? - Sest ma ütlesin.
Sest isa Francis leidis meile peavarju.
Ta on väga lahke olnud.
Otsi kast ja pane oma asjad kokku.
Ma ei taha Birminghami minna.
Kuulake, te mõlemad.
Me...
Tule siia, Hilary.
Poisid, meid ootavad rasked ajad,
ja meie õnneks toetab meid kirik.
Nüüd, kui teie isa pole...
Ronald.
Ronald!
"Ubi bene ibi patria." Kas mäletad seda?
Kus iganes oled õnnelik, seal on su kodu.
Me leiame endale koha, kallis, leiame.
Lukustage see kõik oma südamesse.
Kõvasti, et see püsiks seal igavesti.
Poisid, kuulake mind.
Teate, mis on rahatud olud?
Need, milles me oleme?
Kui väike olin, algasid nii kõik romaanid.
Heade ja vaprate inimeste pere
leiab end ühtäkki rahatutest oludest.
Kuidas nad pääsesid?
Sattudes imelise aarde peale.
Või abielludes kasulikult.
Mina ei abiellu kellegagi.
Sellisel juhul jääb siis aare?
Aga keegi ei leia aardeid. Päriselt mitte.
Sind juba ära ei peta, John Ronald?
Ütleme, et on olemas aarded
ja ka teistmoodi aarded.
Ja jätame asja sinnapaika.
Alustame, Ronald.
Maapind rappus lohe raskuse all,
kui ta roomas vee poole
ning mürgipilv hõljus tema ees,
kui ta norsatas ja möirgas!
Sigurd ootas, kuni lohe roomas üle augu
ja torkas oma mõõga ta vasaku õla alla
ja otse lohe südamesse.
Lohe peksis sabaga, kuni kivid purunesid
ja puud talle peale langesid.
Ja siis, olles suremas, ta kõneles:
"Sina, kes sa mu surmasid,
see kuld toob hukatust sulle ja kõigile teistele, kellele see kuulub."
Sigurd kostis:
"Ma ei puutuks seda,
kui ka selle kaotus mu surematuks teeks.
Aga kõik surevad
ja surmgi ei peleta kirge vapraimast."
Tead, kui tobedalt sa kõlad?
Tõesti? Ladina keeles olen naljakamgi.
Tead, mis see tähendab? Tähtsusetu tüügas.
Ei.
Kõlad kui purjus paabulind, va narr.
Tere, ema. Said mu margid kätte?
Tere, ema.
Kuhu sa need panid?
Sir?
Ma pean edasi liikuma.
Gaas! Sir, gaas.
Ma tahaks väga poisse näha.
Noh, poisid, mul oli õigus.
Tohutu elajas, soomustes jalgadega
ja eriti vägevate kihvadega.
Ta järab midagi, mis tundub olevat
pisikese poisi reieluu.
Samas on ka kooki.
King Edward's? See on väga hea kool.
Nad on väga terased poisid, pr Faulkner.
Väga töökad.
Pärast Aafrikat õpetas ema neid kodus
ja nad valdavad nüüd mitut keelt.
Jah, aga ma mõtlen sotsiaalselt.
Te suhtlete Birminghami koorekihiga.
Sel on Aafrikaga vaks vahet.
Nad on elanud Inglismaal kauem,
kui nad eales Bloemfonteinis olid.
Kas pole nii, poisid?
Jah, me ei kannagi enam oma odasid.
Neile on raske kohta leida, mis?
Neil on olnud paar ajutist kodu.
Nad vajavad tsiviliseerivat mõju,
mida pakuks stabiilne ümbrus.
Nagu teie juures, pr Faulkner.
Kui mul on mingi puudus,
siis liigne lahkus noorte allüürnike suhtes.
Liiga kiindunud.
Teine orb Edith, nagu oma laps.
Püsti, uus mees.
Tol-Kine.
See on Keen, sir.
Mida? - Hääldatakse Tolkeen, sir.
Mitte Tol-Kine. Vabandust.
Istu.
Kui me täna häälduses nii tundlikud oleme,
siis avame kõik nüüd Chauceri.
Hr Tol-Keen püüab sammu pidada.
Mackintosh. Alusta.
Taeva päralt. Goodson-Thomas.
Wiseman.
Hr Tol-Keen.
Sööda Tolkienile. Äärele!
Idioot!
Ära räägi. Mitte sõnakestki.
Aga kui ta mulle küsimuse esitab?
Ei esita.
Sa ei paku talle huvi.
Tule.
Arvate, et mul pole midagi paremat teha,
kui teie tülisid lepitada?
Ei, sir. Kindlasti mitte.
Õpilaste suhted on õppimise nurgakivi.
Kas me ei ütle nii King Edward'sis?
Direktor, me mängisime Gilsoniga ragbit.
Möönan, et veidi jõuliselt, aga...
Mehed olgu kamraadid. Päritolust hoolimata.
Kõrgeimatest,
kuni madalaimateni.
Teie ja isand... - Tolkien.
näitate seda tervele koolile.
Ülejäänud aasta teete kõike koos.
Aga, sir... - Kõike.
Jah, sir.
Ta tegi meist läänimehed. - Liiast?
Võimatu nõue. Minu alandamiseks.
Kas see mind ei alanda? - Sina ei loe.
Miks sa seda ütled? - Sest see on tõsi.
Ma ei tule võibolla lugupeetud perest...
Mitte seda, idikas. Sa ei loe direktorile.
Ja sina loed? - Jah.
Sest sa oled eriline.
Sest ma olen tema poeg.
Palun ära lõpeta, Edith.
Christopher, kullake. - Gilson.
Christopher, püsi paigal.
Gilson, ära ole tobe. - Christopher. Istu.
Stopp! - Chris, istu maha.
Oleme raamatukogus. Christopher, istu.
Mida?
Me võtaksime teed.
Niisiis? - Niisiis...
Kuna me peaks kõike koos tegema...
Ma püsin siin, tänan.
Ise tead.
Ta ei tahtnud tulla.
Robert tahtis öelda,
et sõprade julgustusel
saab ta aru, et karistus oli tema,
mitte sinu süü,
ja ta pakuks lepituseks teed.
Peaksid olema meelitatud.
Teda kõigutas su nutikus.
Sul oleks sama sellise isaga nagu Gilsonil.
Kui ta hinded langevad kohagi võrra...
See pole vabandus, aga...
Tule.
See on lõbusam, kui vanade raamatutega istuda.
Mulle meeldivad raamatud.
Meile ka.
Geoffrey Bache Smith.
John Ronald Reuel Tolkien.
Härrased. Mõte. - Tolkien.
Kujutlege, et astute Barrow' poodi
ja ust valvan mina, suure kepiga...
Kuhu see välja viib?
Ütlesin, et pole vaja kooke siin süüa.
Sõin neid nii palju, et paha hakkas...
Vanemliku autoriteediga juba on nii.
"Tegin seda. Leidsin, et see on halb.
Ja nüüd ei lase ma sul seda teha."
Koogid esindavad siin... - Kõike.
Kõike, mis on hea. - Just.
Tolkien, see on Barrow' pood.
Meie kuningriik, ja linna parim tee.
Veel üks kann teed? - Tänan.
Ja mida teil on alla šillingi?
Ja mis poleks röstsai.
Sõõrikud on 4 penni. - Hästi. Palun see.
Ja kolm kahvlit. - Neli.
Ja kuidas on piitsaga? - Piitsaga?
Mu isa on ideaalne näide.
Ta tunneb muusikat. Armastab seda.
Ta veetis suurema osa oma noorusest
muusikat õppides ja luues.
Mitu Christopheri muusikapala on avaldatud.
Mitte mitu. Üks.
Ulata mulle suhkrut.
Ent kui rääkida elust heliloojana...
Ei. "Muusikalised unistused on fantaasia.
Teed nagu mina. Heidad need kõrvale."
Ja kus piits mängu tuleb?
Piits oli metafoor. Liigu sellest edasi.
Mu ema on täpselt samasugune.
Ta hindab luulet. Armastab seda.
Keeldub selles karjääri nägemast.
Näeb minus advokaati või raamatupidajat.
Kas tema kannab piitsa?
Ma lähen toon väljast piitsa, sobib?
Tänan.
Su vanemad vähemalt arutavad seda.
Kui ma mainiks maalimist, öeldaks must lahti.
Ei. Pea võetaks maha. - See ongi piits.
Ma ei söönudki nende tellitud kooki.
Miks mitte?
Ma polnud kindel, kas mul raha jätkuks.
Aga see on magus.
Aga sina?
Mis minuga on?
Peab olema midagi, mida tahad.
Siit minema pääseda. Vaba olla.
Läheksin kuhugi, kus ei tunneks end vaese orvuna
ja kõik oleksid kuninglikult riietatud.
Ma poleks seal klaverit mängimas.
Või pr Faulkneri kotti kandmas.
Mind tervitataks
ja hinnataks.
Oleksid teretulnud.
Teretulnud.
Mine tagasi barakki, Hodges.
Leitnant Geoffrey Smith on sõber.
Tema ema...
Ta ema kirjutas mulle. Ta...
Ema pole temast nädalaid kuulnud.
Ja ta pole mu kirjadele vastanud.
Kardan, et ta võib olla...
Pean teadma, et ta on terve.
Sel pole sinuga mingit pistmist.
Ta peab olema väga hea sõber, kas on, sir?
Ta on parim.
Ta teeks minu heaks sama.
Kui oleme poolel teel,
siis tagasi pööramisest poleks ju kasu?
Hodges, palun.
Ütlen otse, sir, et teie välimusega,
kui ma kaasa ei tuleks,
siis te seda leitnant Smithi ei leiaks.
Vaatan, kas leian teile rohtu, sir.
Püüad mu oda lõksu püüda, närukael?
Härrased. Mõte.
Teate, mis on Tolkieni legendide häda?
Valgusta mind. - Neis pole naisi.
Ma ei räägi kahvatutest neitsidest.
Räägin prisketest, elavatest naistest.
Kas istuks maha? - Lõuna-Euroopa naised.
Suured veinikannud pea peal.
Robbie, kas sa ei suuda vaikselt istuda?
Nagu meie ettekandja seal.
Jumala pärast.
Kui ma su lõputu loba pärast mängu kaotan
Sa kaotad selle mängu minu pärast.
Mida sa nüüd loed?
Ma loen surnute valdustest.
Vähemalt püüan. - Näed nüüd?
Mida valitseb hiidnaine, nagu selgus.
Hel, tohutu ja armutu jumalanna.
Kas on piisavalt kuumavereline?
See on meie ettekandja.
Hel?
Jah, valitseb surnute valdust. Helheimr.
Paik, kuhu saadetakse sõdalased,
kui nad valesti surevad.
Kuidas valesti? - Rahulikult.
Haigus, vanadus. Kõik peale lahingu.
Seda ideed võin ma küll toetada.
Vabandust, toetad lahingus suremist?
Mitte otseses mõttes.
Suren, kuis saatusejumalannad ette näevad,
see ei sõltu minust.
Aga mina otsustan selle, kuidas ma elan.
Vapralt või pelglikult.
Helheimr! Meie hoiatus. Või väljakutse.
Jah. Aga esmalt õpi seda hääldama.
Esita mulle väljakutse. Sea ülesanne.
Näitan, kuidas Helheimrit vältida. - Püüa...
istuda 25 minutit vaikselt. - Ole vait.
Tõsiselt.
Tee ettekandjale abieluettepanek.
Christopher. - Mida?
Suurepärane idee.
Robbie, ära mõtlegi midagi sellist teha.
See on juba käik Helheimri vastu.
Helheimr!
Madam. Järve emand, mu unistuste kandja.
Kas te osutaks mulle seda suurt au,
jagades minuga lõputut tulevikku...
Me peaks moodustama klubi.
Mis? - Vennaskonna.
Kas meil pole juba klubi? Teejoomisklubi?
Teejoomisklubi
kõlab kohana, kus käiks mu kasuema.
Teeklubi.
See ei kõla paremini, kui seda kordad.
Birminghami Poisid.
See kõlab nagu tsirkusetrupp.
Poisid Barrow' poest!
Barrovlased.
Teeklubi ja Barrovlaste Selts.
See on küll liiga pikk.
TKBS.
Kindel, et see ei kõla nagu haigus?
Mul ükskõik, kuidas seda kutsutakse.
Kuni me vannume üksteisele truudust.
Täpselt.
TKBS. Otsustatud. Mida me teeme?
Me muudame maailma.
Oi, tore. Midagi lihtsat.
Läbi kunsti, tola. Läbi kunsti väe.
Vennad, kas liitute oma kamraadidega
selles maailma muutmises?
Liitume. - Liitume.
Helheimr!
- Helheimr!
Helheimr!
"Tundub, et pole meile antud
järgneda huntidele, võidelda isekeskis kutsikatena,
keda saatusejumalannad kasvatanud..."
"...ilmusid nornid,
et voolida meie kuningakese saatust,
ütlesid, et temast saab kuulus võitleja
ja peetakse parimaks printside seas.
Kiirelt väänasid nad saatuse kiude,
raputades Brálundi kindlustusi..."
Palun siiapoole.
Mul pole kübarat.
Mida? - Mul pole kübarat.
Sellest pole midagi.
Need kõik näevadki tobedad välja.
Mida see tähendab?
See on nonsenss.
Vanast mehest, kes vaatab õnnetut konna,
kes koera poolt nahka pannakse.
Ja sina mõtlesid selle välja? - Jah.
Terve keele?
Verbi struktuurid, sõnavara, kõik.
Mu järgmises keeles saab olema muusikat.
"Cellar Door." - Keldriuks?
Kõige muusikalisem sõna, mis pähe tuleb.
"Cellar Door." See langeb eriliselt.
Suu torusse ajamine.
Cellar Door.
Kui seda korrata, muutub see maagiliseks.
Cellar door.
Nonsenss. - Siis jah, kui nii öelda.
Sõna pole ilus ainult oma kõla tõttu.
See on kõla ja tähenduse liit,
uks, mis viib keldrisse,
paika, kus võib juhtuda midagi maagilist.
Kas sa heitsid kogu mu keele just kõrvale?
Su keel pole midagi väärt,
kui sa ei pea meeles seda tähtsat fakti.
Ongi nii? - Jah, on.
Kuula.
Käsi.
See võib olla ilus sõna... - Jah, on.
Aga see tähendab palju enamat
tänu sellele, mida sellega seostame.
Puudutus.
Asjad pole ilusad oma kõla tõttu.
Need teeb ilusaks nende tähendus.
Jutusta mulle lugu. - Mida?
Cellar door'i lugu.
Ei, ma ei saa. - Miks mitte?
Kui keegi palub mul klaverit mängida...
See on hoopis teine asi.
Jutusta mulle lugu.
Mis iganes keeles soovid.
Ära ole tobe. - Cellar door'i legend.
Ei, ma pole tsirkusepärdik.
See algab uhke printsessi saabumisega.
See on õige. - Ta nõuab meelelahutust.
Printsess Cellardooril on igav.
Tüdinud tortidest ja koogikestest,
peenest portselanist... - Ei.
Ta igatseb teistsugust elu.
See pole nimi. - Mida?
See on midagi muud.
Cellardoor ei saa olla printsessi nimi.
Cellardoor...
on paik.
See on paik. Iidne paik.
Sinna pääseb mööda ohtlikku rada ronides.
See ripub... ei...
Ei?
See pole ronimine...
Uks...
...tee... rada. See on rada.
Rada läbi tiheda laane.
On või?
Cellardoori südames, mis on hoopis pühamu
ootab erakordne vaatepilt.
Kas see on uhke printsess?
Seda kummardavad need, kes seda teavad.
Pühapaik, mille keskpaika tähistab...
Mis?
Puud.
Puud?
Üks eebenikarva must, teine luuvalge.
Mõlema mahlas peitub surmav mürk.
Aga nad on tuhandete aastatega ühte kasvanud.
Teineteise vastas, nagu võitleks või...
Nende juured...
kahe puu oksad, sirutumas, väändumas,
põimumas teineteise ümber,
on viimaks moodustanud ühe tüve.
Nende mürgised mahlad segunenud
luues võimsa, elu andva nõiajoogi.
Cellardoori vesi.
Mida see teeb?
- Jah. Mida see teeb?
Seda juues... - Jah?
Cellardoori vesi, selle maitsmine
annab seninägematu nägemise.
Näha nähtavast kaugemale.
Näha inimsüdame pimedamatesse soppidesse.
See on näljane, vägev maagia.
Sellist pole keegi varem tunda saanud.
Miks sa seda tegid?
Ma olin täis Cellardoori vaimu.
Lase käia. Sinu kord.
Ei.
Mis on kõige halvem, mis juhtuda saaks?
Kas sa ei peaks õppima?
Oi, jah. Tänan.
Need kõlavad põnevalt. - Jah.
Ma ei väida, et kõik, mida kõik ütlevad,
saab olema täiesti paeluv.
Kõik läheb hästi. - Jah.
Loodan, et olen sobivalt riides.
Veel teed?
Millest te tavaliselt räägite?
Räägime kõiksugu huvitavatest asjadest.
Väga huvitavatest. - Ja põnevatest, ja...
seda siis, kui me ei püüa maailma muuta.
Kui me ei püüa maailma muuta,
siis keskendume kõige enam, prl Bratt...
Palun. Edith.
Meie ülikooli pääsemisele.
Kas te kõik proovite Oxfordi?
Mina ja Tolkien proovime.
Teised kaks sihivad Cambridge'i.
Reeturlikud elajad. - Pabistate?
Robbie mitte.
Ma ei usu eksamitesse. Kirjutan seda, mida mõtlen.
Kui nad tahavad hinde panna, siis palun.
Milline revolutsiooniline lähenemine.
Tänan väga.
Kuulaksin meeleldi teid klaverit mängimas,
Edith.
Ta mängib imeliselt.
Sa ise oled helilooja, Christopher?
Jah.
Ei, teda on avaldatudki. - Taevake.
Milliseid heliloojaid sa imetled?
Mulle meeldivad romantikud. - Mulle ka.
Beethoven. Brahms. Wagner.
Ma hindan Wagnerit. Aga pole kindel, kas ta mulle meeldib.
Sa "hindad" teda?
Jah. Emotsioonide esindajana.
Ooperid... Need on kuidagi...
Mulle meeldib Wagneri "Rheingold".
Christopheri arust liiga pikad. - Ei ole.
Keegi ei süüdista sind.
Pole vaja kuut tundi, et jutustada lugu ühest maagilisest sõrmusest.
Ei, sa ei tea, mis juttu sa ajad.
Muidugi, oopereid võib pidada pikkadeks ja vaevarikasteks,
aga minu muusikas, mis iganes pikkusega
on oluliseks süda. Joobumuse aisting...
Kardan, et peame minema hakkama. - Juba?
Jah, pr Faulkner hakkab muretsema.
Tollers, nii palju teed on veel järel.
Aga eksamid lähenevad ja ma pean õppima.
Vabandust. Head aega kõigile.
Oli väga tore teiega kohtuda.
Nägemist. - Nägemist, Edith.
Ma toon meie mantlid.
Kas sa häbened mind?
Mida?
Ma ei leia sellele muud seletust.
Ma ei tea, mis juttu sa ajad.
Sa tead, kuidas ma oma päevi veedan.
Oled mind näinud. Olen seltsiline.
Vang.
Mulle pole mingeid salajasi seltse.
Ei mingit pääseteed.
Ma mängin pr Faulknerile klaverit.
Kohutavaid, sentimentaalseid laulukesi.
Istun õhtuti temaga. Loen talle. Õmbleme.
Kuulan teda.
Mu kireks on Wagner.
Tahan temast rääkida. Arutleda. Vaielda.
Aga sina...
Varju!
Jookske, sir!
Sir, siin peaks ohutu olema.
Korras.
Sir. Jääme siia, sir.
Jääme siia, sir.
Kullake, kas sul midagi lõbusamat pole?
"Siluetid udus,
sind pole ammu näinud
Kahvatud käed ja näod, tasased silmad
Kroonitud vanikuga, mille pununud surnud käed
Mälestusest, mis ei sure
Üks teist on pikk ja paindlik
Et armastada ja koos võidelda
Ainult surmava riiu plekk
Ainult see ja lahutavad aastad"
See on kohutav. - Suurepärane.
Ära ole selline loll. - See pole valmis.
See on suurepärane.
Nagu kreekalik. Kaaslaste armastus.
Väga liigutav. Peaksid uhke olema.
Nii. Kes järgmiseks? Tollers?
Ei, mul pole midagi uut.
Tõesti?
Kui Tolkien reedab vendi tühja lehega,
siis ma näitan midagi väärastunut.
See ei saa head tähendada.
Taevane arm.
Kahjuks kopeeritud.
Ma vajan elavaid modelle.
Selleks eriti lootust ei ole.
Oletan, et see pole sinu oma.
Mu isa aristokraatlikud pretensioonid?
Pole vaja öelda, et tal pole püssi,
mõisa ega karja spanjeleid.
Kas sa pole tõesti midagi kirjutanud?
Midagi, mis inspireeritud prl Brattist?
Ära ole narr, Wiseman. Jagame Edithiga majutust.
Nii et ta süda on veel vaba? Tänan, Tolkien. Hea teada.
Nii et sa pole midagi kirjutanud?
Ma ei saa hoogu sisse. Pole keskendunud.
Tead, mille sümptomina see tundub?
Kõhukinnisus?
Armastus. Vastatud või mitte.
Jah. Tänan.
Võrratu inimhinge kaemus, Chris.
Kahju, et see su muusikasse ei jõua.
Olen üllatunud, et arvad meid uskuvat
ainsatki sõna su suust, Tolkien.
Mida see tähendama peaks?
Varjasid isuäratavat prl Bratti meie eest.
Kes teab, mida sa veel varjad.
Christopher.
Naine, kolm last ja rantšo Argentiinas. Kui sa juba küsisid.
Oleks mul Tolkieni salaelu, ah?
Kas me võiks lihtsalt mängida?
Sa ju ütlesid, et ta on ära?
Jah, ta oligi.
Ta on...
Geoffrey, anna ruttu see. Tänan.
Kuhu ma need panen?
Kiiresti.
Sir. - Direktor.
Mis see olgu?
Lubasite mul sõpru külla kutsuda, sir.
Kui te ära olete.
Su tädil on parem.
Ma tulin koju.
Ma pean töötama. Saada nad koju.
Ma lubasin poistele, et nad võivad ööseks jääda, sir.
Samas on asjaolud muutunud.
Ja nad lähevad koju.
Helheimr.
Jäta lollused.
Helheimr.
Millal veel, kui mitte praegu?
Sir?
Eelistaksin külalislahkuse pakkumisest kinni pidada, sir.
Muidu poleks see härrasmehelik.
Sa arvad...
Vabandust. Mida?
Ebahärrasmehelik, sir.
Isa, see oleks jäme. Poisid tulid õppima.
Ja piljardit mängima.
Jah, ja piljardit mängima.
Oleme kõvasti töötanud. Ja need on mu sõbrad.
Ja olen andnud neile lubaduse, millest...
sooviksin kinni pidada.
Väga hea.
Gilson. Sa oled kuramuse kangelane.
Poisid, jätke. - Kangelane.
Helheimr.
Vanas saksa keeles on sõna, sel pole vastet,
aga see tähendab kartlikult tüli järel pakutud kinki.
Drachenfutter.
Otsetõlkes "Lohetoit".
Richard Wagneri tetraloogia "Nibelungide sõrmus"
Nii et nüüd olen ma lohe?
Wagner kirjutas selle neljas osas.
See algab sõrmusest,
võlusõrmusest, mis võib valitseda maailma
ja mille sepistas kääbus.
See on Alberich.
Mulle on saksa mütoloogiat külge jäänud.
Aga sõrmuse väe ohjeldamiseks tuleb öelda lahti armastusest.
Väga mõistlik vahetus mu arust.
Sest sa oled külma südamega viiking.
Palun kaks. Ülemine rõdu.
Ülemised rõdud on välja müüdud. - Mida?
Ülemised rõdud on välja müüdud. Vabandust.
Mitte midagi pole?
Seda välja müüdud tähendab, sir, jah.
Esimesel rõdul on kohti.
Esimene rõdu.
Aga see maksab viis šillingit.
Ja me palume külastajatel
riietuda sektsioonile vastavalt, sir.
Tule.
Edith.
Järgne mulle.
Vabandust. - Pole midagi.
Alandav.
Pennide loendamine. Häbiväärne.
Ma ei kavatse niimoodi elada.
Ja sina ei peaks ka nii elama.
Kõigest piletid. Me võime... - Asi pole piletites.
Vaid, et mitte kaotada kalleid inimesi.
Nende eest hoolitsemises.
Mu ema, ta...
Ta oli haige.
Ma ei tea, mida ta põdes.
Aga kui ma oleks suutnud maksta arsti eest,
siis...
Vabandust. Sellest ei tule midagi.
Aga see oli siiski kena mõte.
Võite alustada.
Oxfordi sisseastumine. Esimene töö.
Kell on üheksa ja teil on kolm tundi.
Edu teile.
Ma võin selle uuesti teha.
Võin uuesti teha ja läbi saada.
Läbisaamisest ei piisa. Vajad stipendiumi.
Ma olen mures, Ronald.
Isand Gilson ilmselt stipendiumi ei vaja.
Ja see Geoffrey Smith...
See ei puutu mu sõpradesse.
Me julgustame üksteist, õhutame edasi.
Su kaasüüriline. Preili Bratt.
Edithil pole sellega pistmist, et ma eksamil läbi kukkusin.
Sind nähti tema toast väljumas. Öösel.
Me rääkisime. Me räägime omavahel.
See on siis tõsi. - Muidugi tõsi.
See pole... - Õhtul enne eksamit
käisid sa temaga kontserdisaalis.
Kas see pole tulemusega seotud?
Ronald, ta pole isegi katoliiklane.
Su ema tõi ohvri.
Ta teadis, et oli suremas,
ning usaldas su tuleviku ja hariduse minu hooleks.
Ma kavatsen seda austada.
Sul on tulnud aeg valida,
kas sa järgid tema eeskuju või ei.
Ma ei saa vist aru.
Pean nõudma, et sa enam prl Brattiga ei suhtleks.
Naeruväärne. Täiesti ebaaus.
Sellegipoolest. - Ei. Ei, ma...
Ma ei saa. Ma ei tee seda.
Ma olen su eestkostja. - Jah, aga te ei mõista.
Mõistan täiesti. - Ei. Püha isa.
Ma armastan teda.
Ma soovin...
Soovin, et saaksid nautida sama luksust, mida teised poisid.
Ma soovin... - Ei, te olete kade.
Te ei taha seda. Olete kade.
Ütlete nii, aga ei mõtle seda. Te olete preester.
Te ei saagi armastusest midagi teada.
Kuula. - Tahate, et ma oleks üksi.
Et elaksin üksi nagu teie, ilma milletagi. Ei. Mina niimoodi elada ei kavatse.
Kui sa 21-aastaselt ikka veel nii arvad,
võid sa loomulikult teha, nagu tahad.
Selle ajani pead kohust täitma.
Ja sa täidad seda, Ronald.
Aidaku mind jumal, sa täidad seda.
Ma ei saa jälle läbi kukkuda.
Tead, mis juhtub, kui ma Oxfordi ei pääse.
Minust võib saada preester, aga tsölibaat
pole see, mis kummalgi meist mõttes oli.
Edith?
Edith, kuni ma täisealiseks saan.
Jumala pärast. Ära ole nii dramaatiline.
Sel pole tähtsust.
Ära ütle nii. Muidugi on.
Ma ei tea, miks sa seda nii raskelt võtad.
Asjad naasevad normaalsusesse, kõik.
Ei, ma ei loobu meie tulevikust. See...
Ma keeldun sellest loobumast.
Muidugi loobud.
Rutem, kui sa arvatagi oskad.
Mina ka. - Ei, see pole tõsi.
Edith, palun. Kuule...
Ma lubasin endal uskuda, et meiesugustele on õnnelikke lõppe.
Aga ei ole. Ei saa olla.
Aga sina saad oma õnneliku lõpu.
Loodetavasti naudid Oxfordi.
Ei. Edith.
Ma vajan su abi.
Pean puhkama, Sam. Sa otsi Geoffrey üles.
Sir, ma ei jäta teid siia. - Sam.
Ma ei jäta teid. - Sam. See on käsk.
Ütle Geoffreyle, et ärgu kaotagu lootust.
Ütle talle, et TKBS, me...
Hoia teda elus.
Aitäh, Sam.
Kas see on lohe? - See on lohe.
Taeva päralt.
Mõtlesin, et kas ma seda juba mainisin...
Näidendi lavakujunduse inspiratsiooniks on Trinity kolledž.
OXFORD, INGLISMAA
Aga millest see räägib? - Noh...
Ja sina oled poeet? - Ei, see on Geoffrey.
Tundub, et te Oxfordi mehed peaks rohkem vaeva nägema. Ei?
Kuhu edasi põrutame? - Ütle jah.
Jah, kuhu me...? Vabandage mind.
Muidugi.
Varastad bussi? See ongi su plaan?
Gilson! Tasa! - Kähku!
Mõtlen matšile, kus mängisid Oxfordi mehed
Cambridge'i poisikeste vastu.
No kuule, kohtunik oli pime.
Käesolevaga kuulutan,
et TKBS-i kolmas Oxfordi nõukogu
on täieliselt avatud.
Ja ma sooviksin tervitada
pubi "Kotkas ja laps" preilisid
kui meie aukülalisi.
Toimugu kõik koosolekud hüljatud bussis.
Tundub, et "hüljatud" on liialdus.
Võibolla veidikene.
Mis on TKB?
TKBS.
Ma vist ei meeldi sulle, hr Murdvaras.
Vabandust... - Palun vabandust oma sõbra pärast.
Tal on kellegi pärast hingepiinad. - Mida?
Ta õhkab isuäratava prl Bratti järele.
Ära pane teda tähele. - Kes see isuäratav prl Bratt on?
Eikeegi. - On või, Tollers?
See, kuidas sa juba paar kuud mossitad.
Pole viisakas rääkida teisest daamist, olles kellegagi koos.
Täiesti õige. Vabandust, Myrtle.
Mu nimi on Beryl.
Näete? Istub kauni tüdruku käte vahel,
aga ei mäleta isegi ta nime.
Vabandust, et mu mured su lusti segavad.
Tegid valiku, Tolkien. Keegi ei sundinud.
Mida? - Edith või Oxford.
Valisid Oxfordi ja siin sa oled!
Hõivatud bussis kolme kauni neiuga
ja oma parimate sõpradega. Jumal küll, naudi seda!
Keegi ei sundinud? - Oo jaa...
Preester. Su heategija. - Chris, see läheb üle piiri.
Ära räägi asjadest, millest sa... - Tänan. See oli imetore.
Sa ei tahtnud teda rohkem kui Oxfordi.
Mul polnud valikut. - Kas see teeb sinust julmuri?
Teeb see midagi muud? Mis sul viga on?
Jää vait!
Jumala pärast, Tollers.
Chris. Vabandust, Chris.
Kurat küll, Tollers. - Oled kombes?
Intellektuaali kohta vägev paremhaak.
Löö mind vastu. Palun. - Unusta ära.
Löö mind kohe vastu. Palun. - Unusta ära.
Unusta ära. - Chris, palun.
Pole midagi.
Ei, see oli minust kohutav. Vabandust.
Sa pead aru saama, Tolkien,
sa vaene orb,
et me oleme su vennad. Läbi kõige.
Jah, absoluutselt.
Täpselt.
See on enamat kui lihtsalt sõprus.
See on liit.
Võitmatu liit.
Helheimr!
Helheimr. - Endiselt Helheimr.
Iga kord läheb see tal valesti.
Ma vajan napsu. - Kuhu tüdrukud läksid?
Pikali.
Hoia ust, George.
Nad lasid su ühes tükis välja.
Nad räägivad hommikul rektoriga.
Aga sina?
Gilson ja Wiseman, Cambridge'i sead,
lasti juba lahti.
Mul niimoodi ei vedanud.
Liitun sinuga homme rektori juures.
Surm loengu läbi. - Mul on kahju, Geoff.
Ei, pole sinu süü. - Ei, on küll.
Minuta oleksid vaimustava Mary käte vahel.
Palun. Kohe, kui huvi üles näitasin,
hakkas ta rääkima oma kallimast.
Mul läks hästi, kuni Wisemani käkini.
Preili Edith Bratt
Rektor kirjutas mu emale.
On mul pärast seda lootust poeediks saada?
Ta läheb hulluks. Sellega on siis kõik.
Geoffrey kaotas kõigest karjääri. Mida sina said, Tolkien?
Mind visati välja.
Tollers, nalja teed?
Nad ei saa sind selle eest välja visata. Neetud pikniku eest bussis.
Buss oli kõige väiksem häda.
Ma pole vajalikke hindeid kokku saanud.
Rektori sõnul pole mul annet klassikale,
ja pindmine huvi antiik-Kreeka vastu.
Seega nad ei toeta mu stipendiumi.
Aga see ei tähenda, et sa pead lahkuma.
Muidugi mitte. Kui rumal minust.
Jah, kui mamma naaseb Monte Carlost,
siis palun tal uue tšeki kirjutada.
Mida sa ette võtad?
Nad toetavat stipendiumi semestri lõpuni.
Edasi pean ise oma õpinguid rahastama.
Mis on võimatu, nii et lähen tööle.
Mida tegema?
Tagasi Birminghami, pagaritöökotta.
Või teen kingi rikastele tobudele,
kes rahakotiga vehkima tulevad.
Mulle kuluks uued oxfordid ära küll.
Aga tõsiselt rääkides,
sul on alati meist rohkem annet olnud.
Ja ütlen ausalt,
mõnikord ma vihkasin sind selle pärast.
Aga meist kõigist
oled sa viimane, kes lahkuma peaks.
Nii et homme on meie viimane mäng.
Jääme taga igatsema teie tampimist.
Palun.
Wiseman, peata ta!
Tubli, Tolkien. - Tänan.
Hea mäng, poisid.
Ilus jooks. - Kena mäng, suur tümikas.
Sa polnudki päris kasutu, Tollers.
Vabandust, mis see skoor oli, Wiseman?
Tubli mäng, poisid.
Tere, ema.
Tubli mäng, Geoffrey. - Tänan, et tulid.
Õhtusöök on jõus? - Jah. Kell seitse.
Ja su isa on ka kohal.
Vabandage, pr Smith.
Kas tohiksin teiega paar sõna vahetada?
Nii?
Geoffreyst ja tema probleemist rektoriga.
See oli kohutav arusaamatus.
Ma pigem ei räägiks sellest, kui sobib.
Mina vastutan kõige eest tol õhtul
ja kinnitan, et sain kohase karistuse.
Püüan öelda, et ärge tehke asja Geoffrey jaoks veel raskemaks.
Ta on üks töökamaid inimesi, keda tean. Ja lahkemaid.
Ta püüab kõigest väest teile rõõmu teha.
Ja tal on erakordne anne.
Tean, et see on kohatu...
Te olete vastutav? - Ja mind heidetakse välja.
Te ei pea enam minu mõju pärast muretsema.
Ja...
Mis andele te viitate?
Ta on poeet.
Ta töid on avaldatud ülikooli ajakirjades.
Ta lööks mu maha, et rääkisin. Aga ta on andekas.
Kena pärastlõunat.
Hr Tolkien?
See on teile. - Tänan.
Tudengid murult ära!
On sul aimu, mis kell on?
Sa vana tobujuss!
Wright, kas mõni teie omadest?
Ma ei usu, et oleks.
Sa vana tobu...
Murult minema!
Elagu Earendel,
säravaim ingel, kes inimesteni saadetud.
Ronald. Ronald, tõuse püsti.
Aja ennast püsti. Mina olen. Üles.
Olen ärkvel. - Äratasid kogu kooli.
Mind ei saa ju kaks korda välja heita?
Võta end kokku. - Saavad või?
Geoff! Geoff, istu maha.
Võta napsu. Imehea viski.
Ma ei taha napsu. Võta end kokku, John.
Tahad pulma tulla?
Mida?
Väga kaunisse, inglise... - John...
...suvepulma. - Su jutt on jabur.
Edith. - Palju õnne.
Jah, ta kirjutas mulle. Ta...
Ta on kihlatud. Abiellub.
Oh, John, kohutav ebaõnn.
Vabandust. Ma olen parajas puntras.
Ei, pole midagi. - Vabandust, Geoff.
Pole midagi.
Ma toetan sind.
Ma toetan.
Vehklejad, andke au!
Kuidas sa ennast tunned?
Täiesti fantastiliselt.
Meeldivalt.
Ja kui tore idee see oli, tänan.
Armastada kedagi,
kes, mistahes põhjusel, su tundeile ei vasta,
on valus.
Aga kui poeete kuulata,
siis sellises armus on teatud ilu.
See põleb. Heledalt.
Ja seda ei riku reaalsus ega liigne kasutamine.
See on täna sama selge ja äge
kui sel päeval, mil see algas.
Ja selles peitub ilu,
mulle tundub.
Vähemalt klammerdun selle külge.
Veel üks rumaluste rääkija.
Kuidas gooti aabits meeldib?
Pole paha. Eessõna on hästi kirjutatud.
Keeles endas pole midagi erilist.
Sellest on kahju. - Jah.
Eile öösel hoovis... - Jumal. Olite seal.
...kuulsin keelt, mis oli mulle võõras.
Seda kuulis suurem osa Oxfordshire'ist
kuni Chiltern Hillsini välja.
Olin väga purjus. - Selles ma ei kahtle.
See oli täielik nonsenss.
Keel, mille leiutasin haldjatele.
Tundus, et kuulsin veidi soome keelt.
Jah. Näppasin sealt parasjagu.
Ei näpanud. - Ei.
Keeled ei näppa kunagi.
Muidugi. - Mõjutused.
Vabandust, ma ei tea teie nime. Ma...
Olen Tolkien. Ronald. Exeteri kolledž.
Vabandage.
Laps osutab ja talle õpetatakse sõna.
Puu.
Hiljem teeb vahet sel ja teistel puudel.
Ta õpib selgeks selle nime.
Mängib puu all. Tantsib selle ümber.
Seisab selle okste all, varjus.
Suudleb selle all, magab selle all,
ta naitub selle all.
Marsib sellest mööda, teel sõtta,
ja lonkab tagasi, olles koduteel.
Kuningas olevat end selles puus varjanud.
Vaim võib peituda selle koores.
Selle iseloomulikud lehed
nikerdatud hauakividele ja ausammastele.
Selle puidust võidi ehitada galeoone,
mis päästsid esiisad sissetungist.
Ja see kõik,
nii üldine kui spetsiifiline,
rahvuslik ja isiklik,
kõik see, mida ta teab, tunneb,
ja võtab kokku, kuitahes ähmaselt,
ühestainsast sõnast.
Tamm.
Saksi sõna. Protogermaani.
Juured vananorra keeles. Eik.
Keel pole ealeski nonsenss.
Keel on tähendus.
Ajalugu. Kihtide kaupa.
Ja sõna ilma tähenduseta on mis?
Kõigest heli.
Keegi teine ütles seda mulle.
Palju sisutihedamalt, ma ei imestaks.
Raamatukogus on üks-kaks gooti teksti.
Peaksite pilgu peale heitma.
Aga ma ei saa minna ja originaale nõuda.
Öelge, et professor Wright saatis teid.
Ta poleks hoolinud.
Iva pole selles. Ilmselt suurim filoloog,
kindlasti gooti keelte osas.
Ta võis olla koguni meelitatud.
Muidugi oli ta meelitatud.
Seda raamatut pole laenutatud 1500 aastat.
Tegelikult laenasin seda läinud nädalal.
Kuidas sa selle leidsid? - Ma ei taha Tollersi rõõmu rikkuda.
Ta ei lõpeta seda. Ta ei tea sedagi, kes selle kirjutas.
Kas jääte vait? See pole naljakas.
Kuule, Tolkien, täielik kloun.
See on sinu võimalus, kas sa ei mõista?
Gooti professor meelitab sind üle jooksma.
Mis jutt? - Ahvatleb sind oma kursusele.
Vabandust. - Tal on õigus.
Ma ei saa lihtsalt filoloogiasse tormata.
Miks mitte?
Alustuseks pole mul stipendiumi.
Kas väidad, et filoloogia teaduskond
ei jagagi stipendiume?
Kellelegi, kes on juhtumisi keelegeenius.
Totakas.
Professor!
Vabandage, professor Wright. - Jah.
Olen mõelnud tammest. Selle sümbolismist.
Valvur, muutuse kuulutaja.
Kui põnev. Olete metsandustudeng?
Ei. Õpin klassikuid. Aga tahaksin...
Selleks teid peatasingi, sooviksin tulla üle teie juurde.
Et õppida filoloogiat. - Minu kursusele?
Jah. Ma olen Tolkien. Ronald Tolkien.
Seisin teie akna all, kisades roppusi
väärastatud soome keeles.
Ja te loete seda soovituseks?
See on tavatu, aga avastasin oma kire,
mille poole olen püüelnud kogu oma elu...
Sir, kas ma tohin olla otsekohene?
Te ei teagi, kui väga see mulle meeldiks.
Ma vajan stipendiumi.
Et õppida filoloogiat. Teie juures.
Ja ma olen valmis milleks tahes,
tõestamaks, et olen vääriline kandidaat.
Mida tahes? - Jah.
Ei.
Ei? - Ei.
Ei, sest kui ma teid rahule jätaks,
siis ei saaks ma privileegi teilt õppida
ja see võtaks mõtte
kogu sellelt hirmutavalt episoodilt.
Tolkien. - Jah, sir.
Saksa juured. - Arvan küll, sir.
Anglosaksidest, ehk.
Täpselt. - Tollkühn.
Eeldan, et te ei vaja mind
selle konkreetse sõna tõlkimiseks.
Hulljulge.
Prof Wright... - Mu kursus on täis.
Tudengeid, kes oskavad tõlkida vanainglise keelt
vähemalt sama osavalt kui teie
ja neil on olnud kaks semestrit, et end sisse seada.
Kena päeva.
Helheimr.
Professor.
Lapsest saati on mind paelunud keel.
Kinnisidee. Leiutasin enda oma.
Täielik keel. Vaadake.
See on, siin on... kõik.
Breost-hord'ist. Mu südamest.
Rinna aare.
Ja joonistused?
Ma lõin lugusid. Legende.
Milleks keel siis lõppude lõpuks on?
See pole lihtsalt asjade nimetamiseks.
See on veri kultuurile, inimestele.
Jah. Täpselt. - Täpselt.
Kas kirjutaksite 5000 sõna
Põhjala elementide mõjust "Gawainis"?
Jah, igatahes. Mis ajaks seda soovite?
Täna õhtuks.
Kesk-maa.
"Mõlemad vennad kogusid sõdalased kokku
Nad meelitasid oma kaimusid sõnaga
mida nad pidid taluma raskeil aegadel
kasutades oma relvi, jäädes kindlaks"
See, kuidas te jälgite luule rütme,
teie tundlikkus selle suhtes.
Pean ütlema, hr Tolkien,
ma pole iial midagi sellist kohanud.
Ealeski.
"Byrthwold kõneles..."
"Byrthwold kõneles, viibutades kilpi..."
Sõda! Sõda! Inglismaa läheb sõtta!
Saksamaa tungis Belgiale kallale!
"Ta juhendas sõdalasi kõige julgemalt:
Vaprus peab olema seda kangem
süda tundlikum
ja vaim tugevam, kui me jõud raugeb
Siin lebab me isand, tükkideks raiutuna
väärt mees põrmus."
EKSTRAVAGANTNE RIIETUS SÕJA AJAL ON KOHATU EBAPATRIOOTILINE
KUNINGAS JA RIIK VAJAVAD SIND
KÕIK TERVED MEHED LIPU ÜMBER KOKKU
Preili Edith Bratt
FOLKESTONE, INGLISMAA
Ole lahke, Chris.
Daamid ja härrad, Robert Gilson.
Gilson!
Kas sa mind tantsule ei palugi?
Kaotasid kihlveo?
Olen pälvinud juba kolm kadedat pilku.
Inimesed pidasid sind keisriks.
Mis see on? Sõda või teepidu?
Esmaklassiline vunts, Gilson. - Tänan.
Sa vajad napsu, noormees. - Täpselt.
Oleme vist kõik kohal, Tolkien. - Jah.
Kas ütleme toosti?
Tulevaste TKBS-i kohtumiste terviseks. Kõikjal üle Euroopa.
Terviseks, härrased.
Härrased. Tohib? - Pole põhjust keelduda.
Pilk ette, Tolkien.
Ja kohe tuleb linnuke!
Helheimr!
Mu uues näidendis prantsuse ettekandja
armub meeletult inglise kangelasse.
Vuntsid maha, kui tahad ettekandja rolli.
Terviseks. Iial ei saa küll. - Veel üks?
Pakun, et Wiseman kustub esimesena.
Veame kihla. Viski? - Kergelt tulnud raha.
Edu sulle, Ronald.
Ma võtan selle.
Ma püüan laeva kinni hoida.
Kuidas su vennal läheb? - Hästi.
Ta on juba Prantsusmaal.
Aga sina? Kuidas muusikaga?
Õpetan klaverit. Väikestele tüdrukutele.
Mitte väga head.
Ja sa oled kihlatud.
Ta on väga lahke.
Arvestab teistega. Hea inimene.
Pean midagi ütlema... - Ronald.
Ma tegin oma elu suurima vea
ja pole päeva ega hetkegi,
mil oleksin lõpetanud sinule mõtlemise.
Sa oled silmapaistvaim hing, keda tunnen.
Sa oled vapper, leidlik, andekas,
sa oled uhke,
hulluksajavalt, imeliselt,
sa oled kaval ja pulbitsev
ja täiesti elu täis.
Sa väärid kogu õnne, mille leiad.
Ei. Ei vääri.
Sa ei vääri õnne, ma ei mõelnud seda...
Tahan öelda, et...
Sa väärid palju enamat.
Sa väärid maagiat.
Kas see on see?
See on "Ascanius".
Kõlab nagu midagi su lugudest.
Jah. "Haletsege Ascaniuse kuningriigi vaeseid kodanikke."
Miks me neid haletsema peaks?
Kohutava ajaloo pärast. Nende häbi.
Nende kahetsuste.
Nad peaks endale andestama.
Nad ei saa.
Rügement pardale!
Ma peaks...
See oli nii tore.
Head aega, pisike.
Edith.
Ma armastan sind. - Ma armastan sind.
Armastan sind nii väga. - Ma tean.
Ma ei saa sinna midagi parata.
Ma tean. Mina ka mitte.
Ma pean minema.
Jää ellu. - Jah.
Ja tule mu juurde tagasi.
Jää ellu ja tule mu juurde tagasi.
Sir, ma leidsin nad. Tõuske püsti!
Ma leidsin 19. rügemendi. - Geoff.
Ta peate püsti tõusma, sir.
Otsime te sõbra üles. Oleme peaaegu kohal.
Tuld!
Redelist üles!
Kinnitage täägid!
Ma ei suuda. - Lase käia, reamees. Kohe!
Geoffrey!
Siiapoole! Ruttu! - Vaprust!
Geoffrey!
Kus on Geoffrey Smith? Leitnant Smith?
Leitnant Smith läks juba üle serva.
Ei! - Jah. Vabandust.
Geoffrey! - Ärge haavatute pärast peatuge.
Geoffrey!
Mida te teete? Oodake! - Ära mulle järgne.
Redelist üles!
Geoff!
Geoffrey!
Ärge aeglustage!
Geoff!
Ronald!
Mida?
Gaas!
Pane see kuramuse mask ette!
Gaas!
Tere.
Ära püüa istuma tõusta.
Sa oled väga kaua maganud.
Sul oli kaevikupalavik, nüüd oled terve.
Sa oled kodus.
Ma püüdsin teda leida.
Keda?
Geoffrey, ma...
Ma kuulsin teda...
ma kuulsin teda.
Geoffrey on... on surnud.
Ta suri mitme nädala eest. - Mida?
Ei.
Robert Gilson, ta... ta sai pihta.
Tema on ka surnud.
Robbie ja Geoffrey.
Mul on kahju.
Ron, mul on nii kahju.
Aga sina oled terve. Oled kodus. Kõik...
Kõik saab korda. Ma luban.
Veedan kõik päevad emade, leskedega.
Mida ma saan neile öelda?
Te pojad langesid sõjas, mis lõpetab kõik sõjad.
Mida öelda?
Sõnad on kasutud. Kaasaegsed vähemalt.
Ma kasutan liturgiat.
Kauguses on lohutust. Iidseis asjus.
Kogu su haiguse aja
ei lahkunud prl Bratt su voodi veerelt.
Mitte kordagi.
Sul oli õigus teda taga ajades.
Tänan.
See saabus sulle suure ringiga.
Ta kirjutas selle oma viimastel päevadel.
Mu kallis John Ronald,
mind lohutab, et kui ma ka täna suren,
on ikka alles üks tubli TKBS-i liige,
et öelda välja mu unistus, milles kokku leppisime.
Et ühe liikme surm ei saa, olen kindel,
TKBS-i laiali saata.
Surm võib muuta meid inimestena abituks,
aga ei saa teha lõppu surematule nelikule!
Õnnistagu sind jumal, kallis John Ronald,
ja öelgu sa asju, mida ma püüdsin öelda,
kaua pärast seda, kui mind pole neid enam ütlemas.
OXFORD, AASTAID HILJEM
Õhtust, professor Tolkien. - Õhtust, sir.
Mida sa siin teed?
Sõime täna lastega moosipudingit.
Michaeli soovil.
Nad panid kandiku su kabineti ukse taha.
Loodetavasti sõid ka.
Vabandust, ma...
Vabandust.
Edith, raske päev oli. Mu kirjutatu...
Sa kirjutasid lõbu pärast. - Tean, see...
See oli kirg. - Tean, see on... mõttetu.
Kui sa otsustaks, mida sa sellelt tahad
või heidaks selle täiesti kõrvale.
Hr Tolkien?
Pr Smith.
Tore teid näha. Tänan tulemast.
Robert Gilson oli King Edward'si direktori poeg.
Jah, see on tõsi.
Ma mäletan vist kasuema.
Ja Christopher Wiseman?
Tema jäi ellu.
Kuigi kahjuks ta on...
Mõnedel ellujäänutel on teised armid.
Mu õde kaotas kolm poega. Mina kaks.
Kõik samal nädalal.
Tunnen kaasa.
Ja siin te istusite.
Jah.
See on väga hubane.
Tänan, et mu siia tõite.
Kujutlen teid kõiki siin.
Teie kõik.
Ma kujutan seda ette.
See oli kindlasti õnnelik aeg.
Geoffrey istus siin.
Ma mõtlesin, et teie loal
avaldaksin köite ta luuletustega.
Tema luuletustega?
Ta oli minu meelest väga andekas.
Ma tõmbaksin talle inimeste tähelepanu.
Ma võiks eessõna ise kirjutada.
Ma ei tea, ma...
Ma kaldun keelduma, hr Tolkien.
Ta oli väga hea. See on oluline.
Luule meeldis mulle varem.
Mõtlesin mõnikord, kas Geoffrey sai...
Vabandust, ma ei näe, mis kasu sest oleks.
See teeks erakordselt palju head.
Palun uskuge mind.
Ma ei tundnud Geoffreyt nii palju, kui oleksin tahtnud.
Kas ta oli õnnelik?
Palun, rääkige mulle.
Kas ta tundis armastust?
Ma olin kooli tulles orb.
Ja juba enne, kui meist sõbrad said,
oli Geoffrey hell.
Lahke.
Kõigist, keda olen kohanud, oli ta
see inimene...
Tema kehastas kõige enam seda,
mida tähendab armastada.
Ja olla armastatud. Tõesti, selleks...
Selleks see ongi nii oluline.
Andestage, aga küsite, mida head see teeks
ja poeedid, kirjanikud,
või mida suudaks kunst.
Mul ei tule pähe midagi vajalikumat.
Eriti sellisel ajal. Eriti nüüd.
Eessõna oleks kena.
Tänan.
Mäletad, kui ema pani meid puid musitama?
Ja nende juttu kuulama. - Mis tume maagia see oli?
Tulge, metslased. Tulge.
Kes tahab puudega rääkida? - Oodake mind.
Mida sa mõtled? - Mis su nimi on?
Me pole hirmsad. Ärge kartke.
Lapsed, vajan te abi. Kas teete midagi?
On see kodutöö? - Ei, kui õigesti läheb.
Tahan, et te kuulaks lugu. - Mis lugu?
Kas see on hea lugu? - Ma loodan.
Kas see on pikk? - Äärmiselt pikk.
Kas see on alanud?
Jah, ma arvan...
Ma arvan, et siin ülal, jah.
Millest see räägib?
Rännakutest. Seiklustest.
Muidugi maagiast.
Aaretest.
Ja armastusest.
Igasugu asjadest. Raske öelda. Vist...
Teatud mõttes räägib see otsirännakutest.
Radadest, mida käime, et end tõestada.
Vaprusest.
Vennaskonnast.
See jutustab vennaskonnast.
Sõprusest.
Väikestest inimestest nagu teie. - Ma pole väike!
Ei. Väiksed kasvult. Mitte vaimult.
See räägib ka võluritest.
Võluritest? - Jah, võluritest.
Ja mägedest ja lohedest ja teekondadest
Christopher, kui nendega kaela murrad,
siis mina sind haiglasse ei vii.
Maa-aluses urus
elas kord
Kääbik.
RAAMAT AVALDATI 1937 JA SEE PANI ALUSE TOLKIENI KARJÄÄRILE
ÜHE MAAILMA KUULSAIMA FANTAASIAKIRJANIKUNA
ROBERT GILSON JA GEOFFREY SMITH
HUKKUSID 1916. AASTAL SOMME'I LAHINGUS.
GEOFFREY EMA AVALDAS TA LUULETUSED KOGUMIKUS "KEVADLÕIKUS"
TOLKIENI EESSÕNAGA.
CHRISTOPHER WISEMAN LÕI PÄRAST SÕDA VÄGA VÄHE MUUSIKAT.
TA ELAS KUNI 1987. AASTANI.
KUIGI NENDE SÕPRUS POLNUD ENDINE,
PANI JOHN RONALD OMA KOLMANDALE LAPSELE NIMEKS CHRISTOPHER.
JOHN RONALD REUEL TOLKIEN SURI 1973. AASTAL,
KAKS AASTAT PÄRAST EDITHIT.
NEIST JÄID MAHA NENDE NELI LAST.
ÜHISEL HAUAKIVIL ON HALDJATE NIMED
TOLKIENI MÜTOLOOGIAST
SURELIKUST MEHEST, KES ARMUS
HALDJAPRINTSESSI.
Tõlkinud: Lauri Kaare